“Nigde čovek nije toliko mali kao pred šalterom i nigde mali ljudi nisu veći nego iza njega,” rekao je Matija Bećković, a na svojoj koži je to gotovo svako osetio.
Lajkovčanin, otac sedamnaestogodišnjeg dečaka sa autizmom, preumoran od bitke sa administracijom, uputio je dopis na dve adrese: Ministarstvu za rad, zapošljavanje , boračka i socijalna pitanja, kao i beogradskom Gradskom sekretarijatu za socijalnu zaštitu.
Iako je dopis naslovljen kao Žalba na Rešenje, isti sadrži znatno više. Očeva želja je, da se svi u lancu relevantnih, na svim nivoima, animiraju na drugačije sagledavanje problema osoba sa autizmom i njihovih porodica. Posebnu nadu, kaže, polaže u reakcuiju i zalaganje resorne ministarke prof. dr. Darije Kisić Tepavčević.
Koliko samo pre par godina, ovakva situacija je u Lajkovcu bila gotovo nezamisliva, a sama činjenica da danas o tome otvoreno govorimo i pišemo potvrđuje da se sasvim izvesno uradilo puno, prvenstveno na razbijanju tabua u ovoj oblasti i da su svakako napravljeni značajni pomaci na ovom planu.
![](https://lajkovacnadlanu.rs/wp-content/uploads/2021/08/images-1.jpg)
Žalba koju je otac uputio put prestonice odnosi se na Rešenje o priznavanju prava na uvećan dodatak za pomoć i negu drugog lica, a kako je u Žalbi navedeno, odnosi se na navodnu neažurnost odgovornih organa u postupku njegovog donošenja i realizacije.
Sporno Rešenje koje donosi Međuopštinski Centar za socijalni rad “Solidarnost” u svojoj suštini ispostavilo se i nije toliko sporno, ali je zapravo otvorilo niz drugih pitanja vezanih za problem osoba sa autizmom i njihovih porodica.
Da bi se ostvarilo pravo na uvećan dodatak za pomoć i negu drugog lica postoji striktna procedura koja mora biti ispoštovana. U okolnostima pandemije i to je dodatno otežano. A ta procedura nije ni malo jednostavna roditeljima dece sa autizmom. Kontrolni pregledi su obavezni na svakih šest meseci, za njih treba imati uput za Kliniku za neurologiju i psihijatruju za decu i omladinu Beograd, potom pregled zakazati, obaviti veštačenje (otac tvrdi da je uspostavljanje kontakta sa komisijom za veštačenje ovoga puta posebno bila gotovo “nemoguća misija” obavljena u poslednji čas), prikupiti i predati svu papirologiju, a potom čekati rešenje i isplatu… Prilikom odlaska na Komisiju, dete uglavnom ostaje u kolima, neće da sarađuje… Za to vreme, paralelno treba raditi, živeti i ispratiti sve posebne potrebe deteta.
![](https://lajkovacnadlanu.rs/wp-content/uploads/2021/08/1260191_0811shutterstock-182350502_ls.jpg)
Od oca saznajemo, da njegov sin ima autizam od svoje treće godine i da apsolutno nije u stanju da bude samostalan, tako da su mu neophodni neprestani nadzor i pomoć. Majka je sa detetom sve vreme, što znači da ne radi, a imaju još jedno dete, koje je vrhunski student. Iako otac ima za ovdašnje prilike solidnu platu, ona ni blizu nije dovoljna za potrebe ove četvoročlane porodice i splet posebnih okolnosti.
Otac se zato pita: “Totalno mi je nelogično, da procedura toliko traje, kao i da se isti postupak ponavlja svake godine, kada je poznato da je autizam neizlečivo i bitno nepromenljivo stanje, sem pogoršanja, a zna se i koliko je vremena i muke potrebno i za najmanji pozitivan pomak. Zašto to pravo nije regulisano bar na tri godine!?”
Pri tom, otac skreće pažnju i na situaciju koja nastaje punoletstvom deteta sa autizmom: “On sledeće godine postaje punoletan i kako sam se obavestio, mi kao roditelji dužni smo da blagovremeno sami pokrenemo postupak za produženje roditeljskog staranja, što opet iziskuje silne pravne i finansijske probleme….plaćanje veštaka, advokata, putne troškove….Sve to, da bismo imali pravo na staranje o rođenom detetu! Šta ako neko za to ne zna, ne može da finansira, zakasni!? Šta će se desiti? Zato, u svoje i u ime svih sa sličnim problemima, upućujem molbu svima, posebno ministarki, da se ove stvari ozbiljno razmotre!”
![](https://lajkovacnadlanu.rs/wp-content/uploads/2021/08/220c08548cac211cc7db219bb52f46cf_XL.jpg)
Roditeljima dece sa autizmom veliki problem predstavlja ako se iz bilo kog razloga poremeti dinamika isplate pripadajućih sredstava. Za vreme dok nema isplate, troškovi ne pauziraju. U ovom slučaju, dete je do nedavno svakodnevno voženo u susedni grad u školu, gde je steklo III stepen obrazovanja, ali ni sada, ni ubuduće neće moći da radi.
![](https://lajkovacnadlanu.rs/wp-content/uploads/2021/08/преузимање.png)
Pravnica Međuopštinskog Centra za socijalni rad “Solidarnost” sa sedištem u Ljigu, koje ima Odeljenje u Lajkovcu, a osnovano je za područje tri opštine: Ljig, Mionica i Lajkovac, Snežana Aničić, vrlo ljubazno i predusretljivo je pojasnila komletnu situaciju, pokazujući maksimalno poznavanje ovog slučaja do najsitnijih detalja i naglasila nekoliko aspekata od koristi svima u ovoj situaciji.
Prvo, šestomesečni kontrolni pregledi su načelno neophodni, jer od njih i eventualne promene zdravstvenog stanja osobe kojoj je potrebna tuđa pomoć i nega su potrebni kako zbog ostvarivanja prava, tako i zbog visine iznosa koji se određuje. Takvi pregledi su zakonom propisani i neophodni, naglašava, i za stare i nepokretne osobe i pri tom promene zdravstvenog stanja prilikom tih kontrolnih pregleda nisu retke. Sticajem okolnosti, u ovom slučaju je kontrolni pregled zakazan tek dan pre isteka roka prethodnog Rešenja, a ono što treba iskoristiti jeste mogućnost da se u proceduru uđe tri meseca pre njegovog isteka i na taj način osigura redovna dinamika.
Takođe, u ovom slučaju Rešenje je doneto za period od šest meseci i za taj period ide i isplata. Rešenje je doneto 9. jula i usledila je 20. avgusta isplata tri zaostala dodatka za april, maj i jun mesec. Kako saznajemo, nesporazum je nastao zbog toga što su slučajnom omaškom u Rešenje uneta dva ili tri meseca za koja je dodatak već isplaćen po prethodnom Rešenju. Rešenje se svakako donosi na period od 6 meseci, a resorno ministarstvo ima preciznu evidenciju o svim isplatama, tako da je nakon uočavanja ove činjenice što se tiče spornog Rešenja sve rasvetljeno. Dinamika isplate bi bila ista i ministarstvo svakako nebi dupliralo isplatu za slučajnom omaškom uračunate isplaćene mesece.
Ali, za roditelja deteta sa autizmom je tri meseca zastoja isplate dug period, bez obzira čijom kriviciom i zato otac iz Lajkovca i skreće pažnju na sve ove probleme.
U Centru za socijalni rad podsećaju, da oni postupaju po važećoj zakonskoj regulativi na svim nivoima, od odluka lokalnih parlmenata do republičkih zakona i da je na njima samo da postupke sprovedu.
Lokalna socijalna politika u Lajkovcu važi za izuzetno dobru i primernu u širem okruženju, kako sa stanovišta izdvojenih sredstava, tako i sa širokom lepezom mera socijalne politike. I sam budžet opštine Lajkovac je kontinuirano razvojno – socijalni. Kurs državne socijalne politike je poznat. Težište mapiranja usluga socijalne zaštite i materijalne podrške je u nadležnosti jedinica lokalnih samouprava. Svi zajedno, uključujući i roditelje dece sa autizmom i drugim teškoćama u razvoju, skretanjem pažnje na sve što predstavlja problem, mogu bitno doprineti njihovom boljem položaju i eventualnom pojednostavljenju pojedinih procedura, bar administrativnih. U kandžama administracije, svako pre ili kasnije gubi strpljenje i posustaje, a posebno porodice dece sa posebnim potrebama, bremenite brojnim obavezama i problemima.
Lajkovac je osoben i po tome, što su roditelji dece sa autizmom i drugim teškoćama u razvoju osnovali Udruženje “BaziMili”, koje je za kratko vreme ostvarilo sjajne rezultate, potvrdivši da se ništa ne može meriti sa snagom roditelja koji se bori za svoje dete, a u ovom slučaju i za svu decu u sličnoj situaciji.